|
(SCeloni).- "17 agost 1800 en les fonts baptismals de la parroquial Igl. de Sant Andreu de Vallgorguina, bisbat de Barcelona per mi lo baix firmant rector de dita parroquia fonch batejada (sub conditione) Llucia, Maria, Teresa, filla legitima y natural de Thomàs Vives brasser y Manuela Vives y Paituví conjugues, de Sant Celoni, habitants en la present parroquia, padrins Domingo Vives oncle patern y Llucia Paytuví cosina Emmanuel Catà pvre. vicari" (ADB, Ll. IX, p. 7, vol. Baptismes de Vallgorguina 1798-1840). "Rúbrica: Maria Vives y Bris, viuda" (CPJ1666). “D. Llinatges referents a circumstàncies del naixement, a consagracions, bendiccions i auguris. Vives. Vivas. Del llatí vivas (subjuntiu-imperatiu del verb vivere), ‘que visquis’. Nom expressador del desig de llarga vida per a un infant. En l’alta edat mitjana es troba sovint usat com a nom personal: Vives (979); “Vivas filius Laurencii” (987).” (ELlC, p. 267).
|