|
(Gr-P).- Ca l’Ambrós està format per dues cases enfrontades al carrer de Barcelona, núms. 6 i 3, a la casa del costat de ponent estreta i situada en el reclau format amb la casa de ca la Madalena hi tenien l’obrador on treballaven el porc i últimament el magatzem. Aquesta casa de baix i dos pisos, amb finestrals d’arc pla de pedra i escut a la llinda del primer pis completament desgastat pel pas dels sacs que es pujaven amb la corriola fins els pis de dalt que els servia de golfes i desembraç. Amb l’habitatge i la botiga a la casa del davant al costat de llevant, casa tancada i reformada com a botiga i despatxos. Antigament fou una cansaladeria important per la qualitat del producte que venien i també per la popularitat i la confiança que oferien. L’Antoni Granja Llobet pintor, era un bon client d’aquesta casa, comprava els rostillons que li donaven amb paperines de paper. En una ocasió va improvisar unes teles de caire abstracte per presentar a la comissària del museu per a l’exposició Granollers-Berlín, la senyora, que tenia formada opinió de la seva obra de pintor figuratiu, quedà gratament sorpresa davant d’un dels quadres, i va voler donar la seva opinió d’entesa i crítica amb aquelles formes triangulars, fent les seves reflexions teòriques, i reclamant a l’artista el seu punt de vista. Aquest li contestà de bursada: ‘Són paperines de rostillons de ca l’Ambròs, que m’ha vingut de gust enganxar!’. v. Ferrer. “Carrer de Barcelona. 3. f. 11.155. Josep Ambrós Ballús de Palou, casat amb Carme Pagès Serra, filla Antònia Ambrós Pagès” (AMGr, C2015, PadróMGr1924). “Carrer Barcelona. 3, f. 325, núms. 15-16. Demarcació 7na. Josep Ambròs Ballús, cap de família, comerç 13/12/1899, esposa Carme Pagès Serra, 30/5/1897, fills Antònia, 15/10/1923, i Jordi Ambròs Pagès, 30/12/1937. Dolors Pagès Mota, cap de família, tèxtil” (AMGr, C2019, PadróMGr1950, t. II). “Carrer de Barcelona, segle XVII. Carrer de Barcelona, núm. 6, arc rebaixat al portal i dues finestres de pedra amb escut a la llinda del primer pis” (PHA, p. 18). “A. Llinatges que representen el nom patern o matern. 4. Noms de sants, d’origen llatí o grec, posteriors als temps bíblics: Ambròs. Del nom de sant Ambrosius, bisbe de Milà. És un mot grec que significa ‘diví’ (derivat de ambrosia, el menjar dels déus). És improbable l’origen aràbic Amrús que s’ha atribuït al nom Ambròs” (ELlC, p. 79). “Ambrosia (substància dels immortals, ἄμβροτοι).” (DECat, v. I, p. 276). A la cantonada del carrer del Lliri, núm. 33, amb el carrer de Sant Josep de Calassanç, hi vivia la família de cognom Ambròs. “Carrer Lliri. 33, f. 77, núm. 268. 2na. Demarcació. Josepa Carner Guri, cap de família, fill Antoni Ambròs Carner, contramestre” (AMGr, C2019, PadróMGr1950, t. I).
|